Oversatt av Asort. Takk til NG Serier - www.nxgn.org
Hvis dere blir, så dør dere.
Vil du bli med oss?
Du kan redde henne, Gus. Men den eneste metoden er å oppgi henne.
-Fortell meg hvem som har boken. -Rudyard Fonescu.
-Gutten fra klosteret. -Rudyard! Løp!
Ingenting er viktigere enn Lumen!
Vi må finne den før andre gjør det.
Det sies at den er forbannet, bringer død og ulykke,-
-til alle som leser den, men jeg er villig til å ta risikoen.
Jeg vil drepe Eldritch Palmer.
-Snikskytter? -Vi trenger et reint skudd.
Vi vil aldri få en ny sjanse. Nå! Gjør det!
Gå!
Stopp! Stå stille!
Vent litt! Det er meg dere vil ha tak i!
-Hvor er Dutch? -Mayfield Hotel.
Dutch Velders.
Jeg tok med litt selskap.
Jeg elsket alltid snaps.
Spesielt på en kald dag.
En gang imellom nyter jeg en menneskecocktail.
Det roer meg.
Hva vil du gjøre med meg?
Alt.
Oversatt av Asort.
-Det vil ikke virke. -Vis deg selv.
-Hvor fikk du tak i den boken. -Jeg stiller spørsmålene.
Hvem er du?
Øret ditt. Faren din holdt det mot ovnen-
-da du var liten gutt. Har jeg rett, Rudyard?
Hvem fortalte deg det?
I 1966 ankom en mann til et barnehjem i Østerrike.
Like etter at moren din døde.
Den mannen fant deg i biblioteket og den mannen reddet livet ditt.
Du.
Gjenkjente du ikke stokken?
Sett meg fri.
Fortell meg noe om deg selv... som ingen andre vet.
Jeg er et mysterium for meg selv, mr Eichorst.
Du elsker å bli sett på.
Håret ditt, klærne dine.
Parfymen din.
Alt er veldig kalkulert.
Jeg bruker ikke parfyme.
Du har rett. Sjampo.
Jeg vil fortelle deg noe om meg selv som ingen andre vet.
Duften din minner meg om en spesiell parfyme-
-som brukte å fylle meg med ikke bare med begjær, men også fortvilelse-
-fordi jeg visste at jeg ikke kunne eie den kvinnen som brukte den.
Livet mitt inkluderte ikke det av en eller annen grunn.
Jeg inneholdt andre ting,-
-makt, respekt fra andre menn.
Hør på meg, filosofen.
Artig å lengte etter en begjær når det ikke bringer meg lykke.
Så du ble nazist fordi du ikke kunne finne en kvinne.
En som deg kunne aldri forstå en ting som det.
Ja?
God dag, Ma'am, mitt navn er Thomas Eichorst.
Jeg er her for å tilby Dem muligheten for radio i hjemmet ditt,-
-på vegne av Triebig Electrotech Company.
Gud, de er vakre.
Ja, mahogni kabinettene-
-er en spennende tilføyelse i enhver stue.
Med en enkel dreining på knappen her-
-vil De ha makten over en orkesterdirigent-
-som fremkaller melodiene av Beethoven og Wagner.
Hvor mye koster den?
Triebigs enkle avdragsordning lar dem få-
-akkurat denne modellen for bare to mark i måneden.
Bare skriv under her, og radioen er Deres.
Jeg kjøper deg en ny radio.
De sparker folk på fabrikken. Jeg har kanskje ikke jobb i neste uke.
Det er bare to mark i måneden, et veldig beskjedent beløp.
Det finnes ikke.
Tommy! Vi venter alle sammen på å erklære en vinner.
Hvor mange radioer fikk du solgt i dag?
I dag? Ingen.
Hvorfor spør jeg overhodet?
Tommy, problemet ditt er at du mangler engasjement.
De fleste har ikke råd til en luksus som en radio for tiden.
Folk kjøper ikke radioen.
De kjøper deg! Du blir nødt til å utstråle selvtillit.
Særlig i disse tider.
Hvis de merker svakheten din-
-så er du ferdig innen du overhodet får begynt.
Helga, kan jeg få salgsbonusen, takk?
-Takk. -Bare hyggelig.
Til Karl Spurzem! En selger som viser veien med sitt mot og sin styrke!
Til baren! Jeg spanderer.
Oscar er en bølle som aldri blir annet enn en selger.
Jeg tror du er en dårlig selger fordi du er skapt for noe større.
Takk. Takk for at du sa det.
Jeg mener det.
-Helga, jeg lurer på... -Ja?
Kan jeg invitere deg ut på middag i kveld?
Jeg kan ikke. Jeg har planer.
Men jeg kan på lørdag.
Lørdag da!
Hei Aanya?
Angel sa at du kanskje var her.
Ja, jeg rydder bare litt opp.
-Får jeg komme inn? -Ja.
Hva?
Ingenting. Det er bare... bare artig å ha en annen her oppe.
Er det i orden?
Ja, så kan du hjelpe meg med å huske det igjen.
Blir du ikke med oss?
Det ligger ikke til meg å flykte, vet du.
Det var også en dum ide. Hvordan skulle det gå?
Dette kan ikke være stedet.
Det er nasjonalgardens hovedkvarter.
Hva nå da?
Aanya.
Tiden er inne.
Stoler du på at de menneskene får oss frem?
Jeg har gjort en avtale-
-om å kjempe.
Men de oppfyller deres del først.
Blir du ikke med oss?
Bare frem til kontrolposten.
Gjør meg en tjeneste.
Pass på dem!
-Hva om jeg også vil kjempe? -Jeg regner med deg.
Lov meg-
-at du følger dem i sikkerhet.
-Vil du... -Ja, selvfølgelig.
Angel, du er med oss. Kom.
OK, smil. En, to, tre.
Fikk det.
Da kan vi dra. Er du klar, Angel?
-Er alt OK? -Ja, alt er greit.
Klar til å dra.
Jeg følger dem i sikkerhet.
Avgang.
Den politimannen løy.
Han sa at hun ville være her.
Det er bare èt Hotel Mayfield. La oss se oss rundt.
-Fet. -Hva i helvete?
Hun har vært her.
Faen.
De kan ha flyttet henne til en annen bil.
Skifter man bil så gjør man ikke det bak hovedkvarteret til nasjonalgarden.
Det er her. Rett foran nesene våre.
Se på hotellet... Høyre side er helt opplyst mens venstre er totalt mørklagt.
Helt mørkt. Ikke en TV på engang.
Mayfield var et berømt hotell i 30- og 40-årene. Så ble det et loppebefengt-
-midlertidig sted inntil 1980-årene da man renoverte det.
På et tidspunkt har man forseglet den delen.
-Kanskje gått tom for penger. -OK. Hvordan kommer vi oss inn?
Franklin Delano Roosevelt.
Ikke det svaret jeg forventet, men greit...
Slipper du meg fri?
-Hvorfor skulle jeg gjøre det? -Jeg reddet livet ditt.
Ja.
Så, nå må du betale tilbake.
Men hvis jeg lar deg gå, så tar du boken min.
Jeg kjøper den. Si prisen din.
Forstanderinnen fortalte meg-
-at den var forbannet, at jeg skulle brenne den.
Men den har aldri vært forbannet for meg. Den har vært spesiell.
Den er spesiell, Rudyard. Veldig spesiell.
I de rette hendene kan den frelse menneskeheten.
Den er i de rette hendene nå.
Bare si hva du vil ha for den.
Du er ikke den eneste som vil kjøpe den.
Kanskje en annen vil betale mer.
Hvem har du ellers snakket med? Eldritch Palmer?
Rudyard, du begår en gigantisk feil!
Verdens skjebne er bokstavelig i hendene dine!
Folk undervurderer meg alltid.
De snakker til meg slik du gjør nå.
Som om jeg ikke forstår. Men jeg forstår.
Jeg har boken. I all denne tiden har jeg passet på den.
Folk sier: "Du kan ikke engang finne Tahiti på kartet, Rudyard."
Men jeg drar dit nå. Og dette er min gylne billett.
Rudyard, vent! Ikke gjør det.
Rudyard! Rudyard!
OK, du kan kjøre videre. Lukk porten!
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Augustin Elizalde. Gus.
Har du noen papirer, mr Elizalde?
-Jeg visste ikke at jeg trengte papirer. -Har du bodd under en stein?
Alle vet at denne porten kun er åpen for myndighetene-
-og borgere med spesiell tillatelse.
Vil du være så vennlig å sjekke listen igjen.
Det er ikke noen liste.
Kan du ikke bare la oss slippe igjennom?
Ta det rolig, ms Gupta. Jeg tar meg av det.
Hva i helvete?
Slå av lysene dine!
-Hva vil du ha meg til å gjøre? -Ingenting.
Hold deg i ro.
-I orden? -OK.
Kjør igjennom. Kom igjen.
-Aanya! Vent! -Du kan fremdeles endre mening.
Bare så du vet det? Det ville ha fungert,-
-bare ikke akkurat nå.
Når dette er over så kommer jeg etter deg.
OK?
Kom igjen, få opp farten!
-Vi sees senere. -Takk, Gus.
-Ja, vi er veldig takknemlige. -Pass på dere selv.
Lykke til, min broder.
Karer. Slipp dem igjennom.
-Takk. -Farvel.
Åpne porten!
-Takk. -Takk.
Hva er det du gjør?
-Du lovte. -Jeg lovte å få dem i sikkerhet.
Oppgaven utført.
OK, porten er sikret.
Hva er dette?
Det... Det er Sølvengelen.
En fornøyelse å treffe deg,
Skal vi slarve, eller skal vi kjøre?
Jeg føler ikke at det er jeg som spiller fiolinen, men mer som om den spiller meg.
Hva mener du?
Den har hatt så mange eiere før meg.
Med deres egen spillestil. Deres eget følelsesliv.
Det er som om fiolinen har absorbert alt sammen og-
-skapt sin egen personlighet og lyd.
-Det høres vel sprøtt ut? -Nei! På ingen måte!
Men hvorfor er du ikke blitt profesjonell?
Det var drømmen min.
Jeg håpte på å reise til Wien og avlegge prøve for symfonien der.
Men så skjedde ulykken. Far mistet jobben sin.
Familien min trenger hvert et øre jeg kan tjene.
Men du må reise til Wien, ellers vil du angre på det.
Hva med deg, Tommy?
Vet du hva du vil ha ut av livet ditt?
Jeg vet ikke.
Jeg misunner deg, Helga. Du har en lidenskap, en retning.
Vennene mine på skolen, de visste alle-
-at de ville være advokater eller ingeniører, eller hva vet jeg.
Men jeg? Ingenting har fungert.
Jeg kan ikke finne noe jeg er fremragende til.
Noen mennesker blomstrer sent.
Unnskyld meg, jeg trenger det bordet.
Mine damer og herrer, får jeg be om deres oppmerksomhet.
På min vei hit kom jeg over en brødkø som var over en kilometer lang.
Folk som har mistet jobbene sine, pensjonene, hjemmene,-
-respekten for dem selv.
Noen sier at Tysklands storhetsdager er over.
Men jeg nekter å tro det, mine venner.
-La oss... -Et tredje rike vil reise seg som Føniks-
-fra asken av Weimarrepublikken.
Et rike uten brødkøer. Et rike hvor alle tyskere-
-har en jobb, et formål og stolthet. Et rike som trenger-
-blodet og svetten fra ekte tyskere.
-Ja. -Et rike som trenger deg.
Og deg. Og deg.
Ja, og deg, min venn. Tyskland trenger deg.
Hvem her har mistet pensjonen sin? Hvem her har mistet hjemmet sitt?
Hvem her tror de ikke tør håpe mer?
-Hva er i veien? -Det var en god tale.
Hitler vil forene det tyske folket.
Unntatt jødene. Vet du hva nazistene tenker?
Selvfølgelig. De sa det endelig høyt:
De jødiske bankierene har krasjet aksjemarkedet.
De er skyld i at Tyskland er i gjeld og har ruinert økonomien vår.
De er parasitter og igler.
Hva?
Du er så blind.
Du kan ikke se hva som er rett foran ansiktet ditt.
Hva, Helga?
Jeg er jøde. Er det slik du ser meg?
Er jeg en parasitt?
-Eller en igle? -Jeg mente ikke deg...
Eller familien din. Hitler snakket om de fremmede jødene.
Fra Polen og Russland.
Hitler har ingen problemer med de tyske jødene. Det har ikke jeg heller.
Jeg tok feil av deg. Skjebnene din er ikke å bli mer.
Du er akkurat hvor du hører til. På bunnen.
Nei, Helga.
Helga.
Jeg har med en snack.
Hva? Krydrer du meg nå?
Nei, takk.
Hørte du meg spørre-
-om du ville ha noe ananas?
Nei, det gjorde du ikke.
Dette er ikke en middag hvor noen akkurat har gitt deg erter-
-og du sier "Nei takk, jeg er forsynt:"
Si at du vil spise ananasen.
Ja, jeg vil spise den.
Nei. Si "Ja, jeg vil spise ananasen."
Ja, jeg vil spise ananasen.
Flink jente.
Og ja, som krydder er ananas utsøkt.
Ta av buksene dine.
-Hva? -Ta av buksene dine, Dutch.
Nå.
Jeg vet at du mistet pikken din for 70 år siden, så hva vil du gjøre?
Du vil bli overrasket.
Dette er natten for å prøve nye ting.
Munnen din. Kom med den.
Godt.
Spre beina dine.
Bøy deg forover.
Dritt.
Åh, gud.
Kom igjen, kom igjen.
Hva er dette?
Mayfield er plassert rett over to blindveilinjer-
-fra Grand Central, spor 61 og 63
I gamle dager brukte de disse linjene som private undergrunnsinnganger-
-for president Roosevelt når han kom til New York.
Så ingen kunne se han i rullestolen. Her er det.
-Forsiktig. Ligner en strigoi passasje. -Akkurat.
Ikke bra, la oss gå.
Vi fant den.
Hvor er du, Fraulein Velders?
Vennligst slutt å løpe.
Det er ingen steder å dra.
Sjampoen din, Fraulein, og blodet ditt...
Jeg er nesten der.
Nei, nei!
Nei, jeg ber deg.
Hold deg unna meg.
Nei!
Hørte du det?
Nei, gå vekk fra meg.
Kom igjen!
Takk for en spennende jakt, Fraulein.
Hold deg unna meg.
De fleste dager er spisingen bare et ritual. Men dette...
Jeg har ikke sett frem til et måltid som deg siden...
Jeg kan ikke huske så langt tilbake.
Jeg håper du kveles av meg!
På tide vi går.
Nei!
Hva... Nei.
Screw you, din drittsekk.
Dutch!
Jeg kommer etter deg.
Det vil være smart å gå tilbake.
Nei!
Hjelp! Hjelp!
Nei!
En eller annen, hjelp!
Dutch!
Har du det bra?
Untersturmfuhrer.
-Takk for at du kom. -Hvordan kan jeg hjelpe?
Denne jøden sier at hun kjenner deg.
Jeg beklager å dra deg inn i dette, men de truer med å deportere meg-
-og hele familien min. Thomas, fortell dem....
Du tiltaler ikke en offiser i SS ved hans fornavn.
-Forstår du? -Ja.
Er det sant?
At dere kjenner hverandre?
Vi jobbet sammen på det samme kontoret i syv måneder.
Så ble hun beskyldt for å stjele.
-Hva? -Det ble aldri bevist, men...
Pengene var uansett borte.
Ikke noe av dette er sant.
Det var hele mitt forhold til henne.
Takk for at du oppklarte dette problemet, Untersturmfuhrer.
Heil.
Sieg Heil.
Guten tag, mein herr.
Heil Hitler, Herr Untersturmfuhrer!
Det er fint å se deg igjen.
Vent her.
-Hva gjør du her? -Rudyard Fonescu, for å se Alonso Creem
-Venter han deg? -Kardinal MacNamara har sendt meg.
Det er en mann her som sier han vil se deg. Sier at Kardinalen har sendt han.
Han er OK
Flytt deg.
La oss kjøre.
Navnet mitt er Rudyard Fonescu.
Kardinalen sa at du kunne hjelpe meg,
-Kardinalen er død. -Dette var før han døde.
Faktisk tror jeg at det er årsaken til hans død.
Jeg har noe...
Noe som folk vil betale en høy pris for.
Lumen?
-Hvordan vet du det? -La meg se den.
Jeg mangler penger, jeg mangler en sikker utvei.
Jeg må se den boken.
Jeg tror vi kan gjøre forretninger.
Oversatt av Asort. Takk til NG Serier - www.nxgn.org